ONE SPRING NIGHT
- 19. RÉSZ -
- Velem beszéld meg. - Mit?
Miért hallgassalak meg, amikor teljesen kizártál?
- Láthatatlan vagyok? - Ezt én is kérdezhetném.
Azt hitted, vicc volt, hogy szakítok veled?
Tudomást sem vettél róla, pedig többször elmondtam.
Hogy jössz ahhoz, hogy kiabálj?
Van hozzá jogod?
Akármit teszek, bárkivel találkozom,
nincs jogod elítélni.
Akkor miért találkoztál apámmal?
Hogy megmondjam, nem megyek hozzád.
Megmondtam neki, hogy kudarcot vallott a kapcsolatunk.
És ez a szarházi lenne a te sikertörténeted?
Összetéveszted a szánalmat a szerelemmel.
Vigyázz a szádra.
Ji Ho-ssi, ne!
Megmondtam, hogy csak egyszer nézem el.
- Na és, akkor most mit csinálsz? - Ne!
- Ide gyere! - Ji Ho-ssi, kérlek, ne!
Hagyd abba.
- Ne! - Eressz el.
- Gyere csak. - Elég!
- Gyerünk. Ne fogd vissza magad! - Ji Ho-ssi...
- Mire vársz? - Hé!
Mi az?
- Várj meg a kocsiban. - Ide gyere!
Hé, eressz el!
Hé, Lee Jeong In.
Lee Jeong In!
Gyere vissza!
Beszéld meg inkább velem. Úgyis rám vagy dühös.
- Eressz el. - Talán majd máskor, rendben?
Túlfeszíted a húrt!
Hagyjuk ki ebből Lee Jeong In-t.
Maradjon ott.
- Ne! - Eressz el!
- Beszéljük meg inkább. - Gyere ide!
Eressz!
Alig egy hónappal Eun Woo születése után,
az anyja eltűnt.
Dühös lettem.
Miközben kerestem,
megfogadtam, hogy nem fogom türtőztetni magam.
Csakis erre a gondoltam, de
ahogy múlt az idő, kezdett felülkerekedni az aggodalom.
"Mi lesz, ha nem jön vissza?"
"Hogy fogom akkor felnevelni Eun Woo-t?"
"Örökbe kell majd adnom?"
Ilyen mélyre süllyedtem,
mert másra sem tudtam gondolni,
csak a saját elkeseredettségemre.
Csak valamivel később jöttem rá,
hogy neki is megvolt a maga oka.
Lehet, hogy annyira túlterhelt volt, hogy én azt fel sem fogtam.
Még most sem értem meg teljesen,
de azzal, hogy ennyit hagytam magamnak elismerni,
megnyugodott a szívem.
Amikor azt mondtam, hogy időt kellene adnunk magunknak,
nem nagylelkűségből tettem,
vagy hogy én legyek a világon a legjobb.
Épp csak, Gi Seok sunbaenak időre van szüksége, hogy leülepedjen benne.
Lehetünk bármilyen megértőek és tapintatosak,
mások számára én akkor is egy csalfa nő leszek,
te pedig olyan pasas, aki szemet vetett más nőjére.
Miért hagyjuk, hogy így tekintsenek ránk?
Én ezt nem akarom.
Inkább zárlak ki az életemből.
Nem vagyok az a típus, aki nyugalmat erőltet magára,
amikor belül forrong.
Ahogy te sem fogod vissza magad, ha Eun Woo-ról van szó.
Én sem tudok hátradőlve ülni,
míg mások átgázolnak az érzéseimen és a döntéseimen.
Inkább szembenézek vele, és hagyom szilánkjaira törni,
mint, hogy kerüljem a helyzetet.
Akkor miért állítottál meg az előbb?
Mert szégyelltem magam.
Két férfi acsarkodik egy nő fölött.
A járókelők azt hihetnék, valamiféle királykisasszony vagyok,
vagy egy gazdag mágnás örököse.
Nevetségesnek éreztem.
Dolgozol holnap?
Nem.
Mi az?
Jól... jól vagy?
Mintha érdekelne. Mit akarsz?
Ugyan már.
Te voltál az, aki azt mondta, tanulnia kell.
Letetted a vizsgát?
Mi van a másik kezedben?
Csak nem a bizonyítvány?
Nem.
Azt ne mondd, hogy virágot hoztál.
Csak megláttam útközben.
Mennyibe került?
- Nos, 5.000 Won-ba. - Szóval, 2.000-be.
- Valójában, 3.000-be. - Nem kell tanulnod?
Kell. Ma keményen tanultam. A suliban voltam,
még azután is, hogy lementek az óráim.
Nagyszerű.
Szóval, mit keresel itt?
- Azt mondtad, az utadban állok. - Én, mikor?
Túlreagáltam az egészet, és most már nagyon sajnálom.
Reméltem, hogy tisztázhatjuk.
- Van nálad pénz? - Mi? Pénz?
Van. Maradt valami
- a virágvásárlás után. - Hagyjuk.
Menjünk fel egy teára.
Azt nem!
Azok után, ami múltkor lett belőle!? Inkább nem.
Miről beszélsz!?
Azt hiszed, nem tudok a patikusról?
Köszönöm. Várj, ez túl sok lesz.
A virágnak adtam.
Ja, persze.
- Tessék. - Thank you, thank you. (Köszönöm.)
De...
hol van a nővéred?
A patikussal.
Talán szégyellni kell a fiát?
Minek titkolózni?
Nem kell titkolóznod.
Persze, tudom. De mégiscsak a magánélete,
nem való fecsegnem róla.
Miért védekezel rögtön?
- Megszidtalak talán? - Nem. Azt nem is mondtam.
De Ji Ho...
Mi az?
Nem lesz baja a nővérednek abból, ha vele van?
A szerelmet nem lehet irányítani.
Kicsi korodtól itt laktatok?
Igen, általános iskolás koromtól.
Értem. Nagyon takaros fiúcska lehettél.
Akkor is az lettem volna, ha nem mosodások a szüleim.
Édesanyám szereti a rendet és tisztaságot.
Értem.
Kire hasonlítasz?
A jó tulajdonságaimat a szüleimtől örököltem,
a rosszakat magam szedtem össze.
Milyen jó gyermek vagy.
Miről beszélsz? Mennyi gondot okoztam nekik!
- Leülhetünk, ugye? - Persze. Ülj csak.
Ez a hely furcsa mód ismerősnek tűnik.
Emlékeket is idéz.
Mert a mosodák általában ilyenek.
A patikával is így van?
Ha jobban belegondolok, téged sem éreztelek idegennek soha.
Első alkalommal másnapos voltál.
Muszáj kijózanítanod?
Nekem épp ellenkezőleg volt.
Lenyűgözött, hogy milyen ártatlan voltál.
Már nem vagyok az?
Az az oldalad teljesen eltűnt.
Van itt egy kis oldódós kávé.
Tetszik ennek a helynek a kisugárzása.
Jól esne most egy ital.
Kérsz egyet?
Van itt alkoholotok?
Valószínűleg.
Egy pillanat.
Mi rosszat tettem?
Mindenben a kedvére tettem,
míg együtt voltunk.
Ehh.
Jó, persze... Voltam hosztesz bárokban,
és amikor elmentünk a haverokkal,
ittam is a nőkkel pár pohárkával.
De ki nem tett ilyet soha?
Nem igaz? Te is voltál így.
Most miért fontos ez?
Akkor hát, mi a fenéért történik mindez?
Van annak értelme, hogy Yoo Ji Ho-t választja?
Yoo Ji Ho-t helyettem?
Az Yoo Ji Ho!
Épp Yoo Ji Ho ellen veszítek? Ez valami vicc?
Ennyire szánalmas vagyok?
Mégis miben jobb nálam Yoo Ji Ho?
A francba.
Miért éppen Yoo Ji Ho az mind közül?
Barom vagy.
De talán tévedek?
Nem mondtam semmit.
Az a rohadék...
Az egy senki, tudod?
Jó, rendben van.
Mondom, hogy egy senki.
Hozzám képest egy senki.
Rendben. Értem.
- A francba. - Kimegyek vécére.
Halló?
Mégis mit akar tőlem?
Hogy érted?
Mit akar tőlem valójában?
Miért nem mondta meg, hogy mit mondott magának Jeong In?
Hm?
Hogy nem áll szándékában hozzám jönni.
Miért nem mondta meg nekem?
Részeg vagy.
Amikor végre először áldását adta a kapcsolatunkra,
még meg is hatódtam.
Nem is tudva, mit mondott magának,
az egekben éreztem magam.
Hogy csinálhatott belőlem ilyen bolondot?
Gúnyt űzött belőlem.
Részeg vagy, úgyhogy menj haza.
Meg kellett volna mondania az igazat.
Ahelyett, hogy elvárta, olvassak a sorok között,
meg kellett volna mondania, mi történt valójában.
Hé!
Tényleg az öregedtől kell, hogy halljad,
hogy a barátnőd nem akar hozzád menni?
Maga mindig is szégyellt engem, ugye?
Tudom.
Egyetlen egyszer sem volt elégedett velem.
Azt is tudom.
Anyámra ütöttem, igaz?
Gyávának tart engem. Igaz?
Azt hiszi, csupán egy bolond vagyok.
Így volt, amióta csak az eszemet tudom.
De apám,
csak azért gondolja ezt, mert nem ismer eléggé.
Engem nem néznek le mások.
Odakint, a világban
az emberek felnéznek rám.
Nem vagyok olyan rossz.
Fogadok, hogy ez is szánalmasan hangzik.
Persze. Nem mintha maga valaha is...
Folyton kiforgatod a dolgokat, és hagyod, hogy a gúny kerekedjen felül.
Ezért mondtam, hogy Jeong In érettebb nálad.
Nem vagy elég megfontolt, kit akarsz te elvenni?
Elveszem.
Csak várja ki a végét.
Feleségül fogom venni, történjék bármi.
Nem számít ki vagy mi próbál az utunkba állni,
feleségül fogom venni Jeong In-t.
Jae In azt mondta,
legyek önző.
Hogy bármi áron, meg kell védenem a valódi érzéseimet.
Először azt hittem, csak vigasztalni akar ezzel,
de nem.
Így kellene lennie.
Ezért nem fogok többé bűntudatot érezni.
Nem a szakítás miatt mérges.
Azt tartja megalázónak, hogy Yoo Jin Ho miatt történt.
Csalódni fogok benned, ha a szívedre veszed.
Hogy tenném, amikor te mögöttem állsz?
Okos vagy, ugye?
Egyetlen egyszer mondom csak el,
úgyhogy jegyezd meg jól.
Ha elégedetlen leszek veled,
azon nyomban ki foglak osztani.
Lehet, hogy a háborgásom majd észszerűtlennek tűnik,
és lehet, hogy kíméletlen is leszek.
De ha így lesz,
ne gondold azt, hogy eltaszítalak.
És ne is óvatoskodj körülöttem.
Különben megkapod a magadét.
Csak, hogy tudd, ezt nem azért mondtam, hogy kedvedre tegyek.
Ez fontos dolog,
úgyhogy ne felejtsd el.
Hm?
Odanézzenek, hogy próbálod kivágni magad.
Csak azért pusziltál meg, hogy megszondáztass.
PYEONGCHANGSA MOSODA
Miért nem vetted fel a mobilod?
Mi az? Mi történt? ~ Mind azt szeretnénk, ha a másik annak látna minket~
~ amik reméljük, vagyunk. ~
Mit művelsz?
~ Sosem tudjuk, miként hoz össze minket a sors, ~
Mi folyik itt? ~ De amikor megtörténik, szabaddá tesz minket. ~
~ Várni fogok reád. ~
~ Mind azt szeretnénk, ha a másik annak látna minket~
~ amik reméljük, vagyunk. ~
~ Sosem tudjuk, miként hoz össze minket a sors, ~
~ De amikor megtörténik, szabaddá tesz minket. ~
~ Kövess engem, a szél hátára emelt fellegekbe. ~
~ Ó, azok a napok elmúltak de mi emlékszünk. ~
~ Várj reám, s én ott leszek. ~
Ehh.
Minek jöttél könyvtárba, ha csak a telefonodon lógsz?
Te hívtál ide.
Minek az a drága külföldi iskoláztatás?
Gyakorlatilag semmi haszna.
Keresek valami tennivalót, ne aggódj.
Túlságosan nagyra vagy a tehetségeddel.
Amúgy, ezt most hagyjuk,
de ki az, akivel Jeong In találkozgat?
- Honnan tudnám? - Ugyan már!
Nem tudok mindent.
Akkor mondd el azt, amit tudsz.
Itt vagyunk unni munkahelyén. Kérdezd meg tőle.
Jobb, ha elmondod, mielőtt apád deríti ki.
Hogy segítsek a nővérednek, ha nem tudok semmit?
Gondolod, hogy apád annyiban hagyja majd?
Láttad, mi történt aznap.
Apád annyira megrökönyödött, hogy megszidni is elfelejtett.
Ki az?
Mondd el.
- Egy gyógyszerész. - Tessék?
Egyidős unnival, és...
tényleg nem tudok többet.
- Akkor... - Éhes vagyok. Együnk valamit.
Várj. Várj már! Hé!
Hé!
Mikor menjek haza a ruháimért?
Miért csinálja ezt Jeong In? Fogalmam sincs.
Nem fog mást mondani,
azon kívül, hogy szereti őt.
Te is azt gondolod, hogy van még valami, ugye?
- Engem a legkevésbé sem érdekel. - Te kis...
Hagyd csak rá.
Unni mindig tudja, hogy mit csinál.
Mintha én nem tudnám!
Mégis, nem jellemző rá, hogy titkolózik előttem,
ezért tartom furcsának.
Nem tudnál kiszedni belőle valamit?
Derítsd ki mi folyik.
Ellenezni fogod, ha nem felel meg az elvárásoknak?
Ha kell, akkor igen.
Nem apa, hanem te is?
Nem hagyhatom, hogy a lányom rosszul döntsön.
Milyen értelemben?
Miért bámulsz rám?
Többnyire nyitott gondolkodású vagy, úgyhogy ez új.
Nem jellemző rád.
Nem mintha mondanék bármit is.
Csak kíváncsi vagyok, ez minden.
Pontosan. Tudom én, hogy te nem vagy olyan.
Nem téged szidnak meg elsőnek, ha anyukád rájön?
Azon könnyedén túlesek.
Apám a problémás.
Túlságosan hirtelen természetű.
De meg nem üt, ugye?
Azt nem.
De ki tudja?
Ha esetleg példát akar statuálni.
Gondolod, hogy megverné a srácot?
Te nem is Yoo Ji Ho miatt aggódsz, hanem magad miatt, igaz?
Hé, még hogy én...
Ezzel most tényleg túlzásba esel.
Rendben. Rendben.
Ha meg mersz csókolni, véged.
Kinek kellhet még ebéd? Elég lesz öt adag?
- Ha nem elég, majd osztozunk. - Rendben.
Ennyi lesz. Italt nem kérünk.
Három sült húsos szendvics és két bulgogi szendvics.
És a saláta. Elvitere, ugye?
- Igen. - Igen.
- Igen. Köszönöm. - Ott meg tudják várni.
Egy hawaii tenger gyümölcsei, és egy klasszikus tenger gyümölcsei lesz.
Eltűnt a szív Gi Seok oppa neve mellől.
Tessék.
Ez mi?
Eun Woo-tól kaptam.
Eun Woo? Az kicsoda?
Ji Ho-ssi fia?
Hé, akkor a dinoszauruszos könyvek...
Úgy van. Kezdek behízelgő lenni.
Az unokaöcséd, mi? Na ne már!
- Halló? - Régen nem hallottam ön felől.
Ó, jó napot.
Meglepte, hogy így hirtelen felhívtam?
Tudtam, hogy fel fog keresni.
Mindjárt kezdődik a műsorom, úgyhogy nem tudok hosszan beszélni.
Miről lenne szó?
Nos...
Inkább nem telefonon beszélnék róla.
Szeretnék személyesen beszélni.
Nos, nekem bármikor megfelel.
HAMAROSAN KEZDŐDIK A 20. RÉSZ
- Dolgom van, úgyhogy mennem kell. - Rendben, menj csak.
Gyógyszerésznő, én megyek. - 20. RÉSZ -
- Rendben, szia. - Viszlát holnap.
- Rendben. - Szia.
INTERNETBANK BÁRMILYEN PÉNZÜGYI FELADATRA
ÍRJA BE JELSZAVÁT
Megint kölcsön adsz valakinek, ugye?
Nem, apának utalok.
Hogyhogy így hirtelen?
Csentem tőle valamit.
Mit csentél 300.000 Won értékben?
Piát.
Nem azt mondtad, hogy csak sojut iszik? (túl magas az összeg)
- Azért, nehogy elárulja anyának. - Miről beszélsz?
Mindenesetre, sose adj kölcsön, akkor se, ha jóbarátról van szó.
Nem is szoktam!
Tudom, hogy számtalanszor előfordult,
hogy nem adták meg, amit kölcsönöztél.
Ezért nem bírom egyetlen barátodat sem...
Jó napot!
Ó, csak óvatosan.
Mármint,
nem mintha én boronáltalak volna össze Jeong In-ssivel a háta mögött.
Miért olyan utálatos velem az utóbbi időben?
Az agyamra megy.
Próbálj megértő lenni.
Szóval, most akkor tényleg jártok?
Azta, Yoo Ji Ho!
Kezdek félni tőled.
Tényleg az én Ji Ho haverom vagy?
Csak vedd úgy, hogy nekem teszel szívességet,
és nyugodj bele, hogy ilyen.
Jó, értem.
De a többi munkatárs előtt is kimutatja.
A sírba kerget.
Ennél is nehezebb lesz.
Csak próbálj meg türelmes lenni vele.
Ehh, most mi ez? A győztes elbizakodottsága?
Miért aggódsz te Kwon Gi Seok miatt?
Nem aggódom. Csak megértem, mit érezhet.
Ez valamiféle "szeresd ellenséged"?
Tudod, lehet, hogy ezt ő
kárörvendésnek fogja fel.
Arról én nem tehetek.
Zakkant vagy.
- Semmi gond. - Ehh, lassabban egyél.
Köszönöm.
Elkészült a kapucsínó.
Jeong In-nek is ez a szokása.
Micsoda?
Úgy hangzott, mint ő.
Nővérek vagyunk, így nyilván hasonlítunk.
Igaz.
Si Hoon-ssi miatt akart találkozni, ugye?
Tessék a rendelés.
Tudok a hitelről.
Ó, azt...
elmagyaráztam már neki,
hogy nem tudok segíteni benne.
Akkor, miért akart találkozni?
Jeong In miatt?
Igen.
Nem ismerem a részleteket,
de nagyjából sejtem, mi folyik.
De...
rossz helyen próbálkozik.
Jeong In és én nagyon közel állunk egymáshoz,
de nem szeretem beleütni az orrom az életébe.
Ezt ő sem akarná.
Ez egyike azon dolgoknak, amikre Jeong In igen érzékeny,
ezt én is tudom.
De az, amiről szó van...
nem olyasmi, amit annyiban hagyhatnék.
Tudom, hogy bízik önben, és az ön véleményére ad legtöbbet,
ezért gondoltam azt, hogy négyszemközt kell beszélnem önnel.
Kész a jeges americano.
A dolgok mostanában
nem festenek valami jól közöttünk.
Azt gondolja,
boldoggá tudná még tenni őt?
Lehetetlennek tűnik?
Mit szeretne mondani?
Azért jött, hogy megkérjen, segítsek rendbe hozni a kapcsolatukat?
Ezzel... nem magának kellene inkább megbirkóznia?
Ah, ez kissé...
Jeong In beleszeretett valakibe,
egy másik férfiba.
Ugye, nem arra kér, hogy akadályozzam meg ebben?
Tudott róla?
Bizonyára fájdalmas ez önnek,
de tudja,
nem hiszem, hogy bármin is változtatna, ha én beleavatkozom.
És mint a nővére,
tiszteletben kell tartanom Jeong In döntését.
És ha olyanról van szó, akinek gyereke van?
A férfinek, akivel találkozgat, gyermeke van.
Egyedülálló apa.
A mi kapcsolatunk rendbehozása másodlagos.
Le kell beszélnünk arról, hogy belekeveredjen ebbe.
Nincs ép eszénél. Nem hagyhatom.
UNNI
Találkoztam ma Gi Seok-ssivel. Át tudsz most jönni?
Még szép.
- Tényleg? - Igen.
Én... most át kell menjek unnihoz.
- Miért? - További jó étvágyat.
Sziasztok.
- Hm? - Nem tudom.
Először még maga a gondolat is elképzelhetetlennek tűnt.
Függetlenül attól, hogy szakítok-e Gi Seok oppával, vagy sem,
nem is álmodtam arról, hogy vele elkezdjek bármit is.
De...
Ráébredtem,
hogy folyton őt keresem.
Annak ellenére,
hogy ő folyton eltolt magától,
egyre inkább belékapaszkodtam. Én.
Iránta elmélyülhetnek az érzéseid, igen...
Ezt a részét megértem, de...
Eun Woo...
Ez a neve.
Értem.
Lehet, hogy csak azért érzek így,
mert szeretem azt az embert,
vagy csak a természetes vonzalmam miatt a gyerekekhez.
Még nem tudom a választ, de...
Számomra...
Eun Woo...
imádnivaló.
Én sem tudom, mikor kezdett kialakulni bennem ez az érzés.
Azon vettem észre magam, hogy imádnivalónak tartom.
Sajnálom.
Sajnálom, hogy nem tudtam előbb elmondani,
és ilyen aggodalmat okoztam neked,
igazán mindent nagyon sajnálok.
Unni...
Megoldok majd mindent.
Hm?
Nem szomorú vagyok...
Szégyellem magam.
Terhes vagyok.
Le akartam mondani róla.
Ez annyira kegyetlen.
Még...
az is eszembe jutott...
hogy az az ártatlan baba büntetés.
De hogy tudsz te...!?
Unni, te...
meg fogod állni a helyed.
Jól helyt fogsz állni.
Úgy kell legyen.
Rendben.
Ehh, igazán!
- Ő a nővérem. - Ó, jó estét!
Örülök, hogy megismerhetem, Ji Ho-ssi.
Részemről az öröm, köszönöm.
És...
bocsánatot kérek.
Úgy teszek, mintha ezt nem hallottam volna.
Köszönöm.
Egyébként, mit csinálsz itt?
Nos, én csak...
- Áh, látni akartad ezt a hírbemondót? - Hé!
Szóval, mit gondolsz?
Csinosabb nálam?
Ha jól belegondolok, sosem mondtad, hogy csinos* vagyok. (*imádnivaló)
Tényleg? A mi Jeong In-nk nagyon csinos.
Tudom. Ezért is kedvelem.
- Azt mondtad szeretsz. - Igen.
Bánom, hogy nem mondtam el előbb unninak.
Annyira aggódtam, míg idekint vártalak.
Mondtam, hogy ne várj meg.
Miattam volt az egész, hogy léphettem volna le!?
Meg kell mondjam, értesz a szavakhoz!
A pofont is átvállalnám helyetted.
Ki merne megpofozni? És gondolod, hogy visszafognám magam?
Ne a látszatból ítélj. Én nagyon erős vagyok.
Jó, vigyázni fogok.
Nem csak úgy mondom.
Nem hagyom, hogy bántsanak téged.
Ezt már hallanom is megindító,
úgyhogy ne próbálj mindent egyedül kézbe venni.
Hogy tudnám én azt hátradőlve nézni?
Te mondtad, hogy ne legyek vesztes.
Hát így megfogadod a tanácsaimat!?
Nem akarok pofont kapni.
Viselkedj, Ji Ho-ya*. (közvetlenebb megszólítás)
Értettem, Jeong In-ah.
Szóval?
Csinos vagyok, vagy sem?
Későre jár. Menjünk.
Odanézzenek.
- Hogy lenne ez imádnivaló? (csinos) - Micsoda!?
Nem vagyok imádnivaló? Nem vagyok az?
Mennünk kellene.
Szóval, nem mondod ki? Na jó.
Nem gondoltam, hogy Kwon Gi Seok ilyen mélyre süllyed,
de épp olyan vesztes, mint Nam sógor.
Miért nem mondta el mindjárt apának meg anyának?
Be kellene érnem fél órával előbb a holnapi megbeszélésre.
Nem szabadna annyiban hagynod.
Mondd neki, hogy hagyja abba, vagy valami!
Épp ezt akarja.
Annak idején, ha felhúztam magam, és személyesen találkoztam vele,
végül mindig újra összejöttünk.
Azt hiszi, most is így lesz.
Fogadok, el sem tudja hinni, hogy még nem hívtam fel.
Mindegy, hogy ez-e a stratégiája, vagy sem, nem hagyhatod annyiban!
Unni is
és Ji Ho-ssi is azt gondolja, jobb, ha nem provokálom semmivel.
- És akkor? Várd ki, míg feladja? - Nem fogja egykönnyen feladni.
Fel fogja keresni apát és anyát is?
El kellene mondanom nekik, mielőtt ez megtörténne.
Unni...
Lehet, hogy még ki is nyírnak.
Fel vagyok készülve a legrosszabbra.
- Rendben leszel? - Igen.
Menjen be.
- Így nem lesz jó. Fogok neked taxit. - Nem kell, ne aggódjon.
- Hadd hívjak taxit. - Nem kell.
Mentem. Viszlát.
- Ő egy hírbemondó, nem? - Igen, így van.
Mi ez a hely? Valami bár?
Igen. Zenészek törzshelyeként ismerik.
LEE TAE HAK IGAZGATÓ
- Halló? - Üljünk be valahová ebédelni.
- Ó, nos... - Elígérkeztél már?
- Igen, sajnálom. - Ugyan már! Rendben.
- Evés előtt vegye be. - Rendben, szép napot!
- Önnek is. Viszlát. - Viszlát.
Egész nap talpon voltam.
Biztosan elfáradt.
Nem tudom miért, de mostanában több a vevő.
Most, hogy Yoo Ji Ho a boldogság útjára lépett,
én vagyok, akinek többet kell dolgoznia.
Miféle okfejtés ez?
- Küldd ezt el a megrendeléssel. - Értem.
Csak örülök neked.
Hé, senki sem törődik úgy veled, mint én.
Ez igaz. Mindig, amikor együtt ebédelünk, arról beszél,
"Muszáj, hogy a mi Ji Ho-nk boldog legyen."
"Remélem, csakis jó dolgok várnak rá." Mindig úgy aggódik magáért.
Csak a szája jár.
Szóval, mikor jön Jeong In-ssi?
- Miért kérdezi? - Látni szeretném.
Talán majd máskor.
Ugyan már! Hívd el ma.
Amiatt, amit mondott neki, azt hiszi, tele vagyok rejtegetni valóval.
Tényleg te vagy a legrosszabb pasas.
- Miért? - Sorolhatnám.
Gyermeki kötelességek, pénzügyek, a nők terén...
Noona. Noonim, ezt...
- Szóval, mikor találkozhatok vele? - Hm?
Hé, Ji Ho-ssi szeretné, ha találkoznék a munkatársával.
Kezdjük megismerni a környezetét.
Neked is jönnöd kellene.
Nekem? Miért?
Ő hoz magával egy támogatót.
Le akarsz pattintani?
Hé, sosem mondtam, hogy én ezt támogatom.
A szüleimet is meg kell még győznöm. Muszáj neked is ezt csinálni?
Miért hagyod ki Ji Ho-ssi szüleit?
Semmi garancia arra, hogy ők kedvelni fognak.
Nos, legalább nem fognak úgy bánni veled, mintha nem is léteznél, mint Kwon Gi Seok családja.
Az, ahogyan ők bántak velem, nagyon elkeserített.
Ji Ho-ssi sokkal elszántabb lesz, igaz?
Emiatt még ne aggódj. Csak lestrapál.
Szóval akkor segítesz, ugye?
Előbb Ha Rin-nek segítek.
Hé, tényleg ezt akarod játszani velem?
Meg tudom csinálni egyedül.
Akkor nem kellett volna nyafognod miatta.
Yeong Ju is le akart jönni.
Sosem dolgoztam még könyvklubbal,
és különösen aggaszt, hogy gyerekekről van szó.
Azt hallottam, hogy a kölykök felismerik, hogy valaki jó ember-e vagy sem.
A nővérem a saját gyerekei nevelése során
megtanulta, hogy a gyerekek állítják elénk a legigazabb tükröt.
Azt mondta, egy gyereket sosem téveszthetsz meg.
Nem akarják, hogy utáld őket,
ezért még ha nem kedvelnek, akkor sem mondanak semmit.
Ezek szerint képesek tettetni, hogy kedvelnek, akkor is ha nem.
Igen, persze.
Mitől komolyodtál el ennyire?
Tessék? Semmi.
- Jól érezted magad? - Igen.
Eun Woo, nagy itt a por.
Fogd nagyapa telefonját, és menj haza.
- Mindjárt megyek én is. - Jó.
Ugyan, olyan sok maszkunk van, miért nem használod őket?
Használnod kellene.
Mi van ezzel?
Csak egy pohárkával ittam belőle a minap.
Akkor az a pohárka talán tál méretű volt!?
Tessék?
Mikor ittam ennyit?
Jesszusom, ej, ej, ej.
Aigoo!
Sok szerencsét!
Főnök...
Ezek kimaradtak. Kérem nézze át...
Hallottam.
A csoportvezető holnap reggel ezt akarja elsőként látni.
- Már utasítgatsz is? - Nem, dehogy.
Elnézést.
Hé, Gi Seok.
Áh, tudunk most beszélni?
Igen, pár percet.
Rendben. Azon tűnődtem, vajon ráér-e ma.
Miért?
Már jó ideje nem találkoztunk,
és beszülnünk kellene a hitelről is.
Nos, ma...
Ha nem ér rá, találkozhatunk máskor is.
Jeong In-ről van szó?
Tessék?
Találkoztam apósommal. Úgy tűnt, aggódik miattad.
Miért?
A házasság miatt, természetesen.
Valószínűleg ideje beszélnem vele.
Jó napot!
- Későn ebédelt ma. - Igen.
Ó, Kwon elnök már rendezte a számlát.
Tessék?
Épp azután ment el, amikor ön érkezett.
Istenem.
Ó, atyám.
FŐIGAZGATÓI IRODA
- Hozzám jöttél? - Ó!
Igen, hallottam, hogy kifizette az ebédemet.
Nos, láttam, hogy egyedül vagy, holott azt mondtad, találkozód van,
ezért azt gondoltam, talán haragszol rám valamiért,
és csendben távoztam.
Az történt, hogy hirtelen lemondták a találkozót.
Fel kellett volna hívnod, még ha az utolsó pillanatban történt is.
Azt hiszem, a lányodnak lehet valakije.
Csak halvány sejtésem volt, de azt hiszem, valóban így van.
Nem, én semmit sem hallottam erről.
Ki mondott önnek ilyen képteleneséget?
Szóval, nem tudsz róla?
Mit kellene itt tudni?
Csak azért mondja ezt, mert nem tudja, milyen az én lányom.
Ő olyan egyenes ember,
sosem tenne ilyesmit.
Egyébként, mit hallott pontosan?
Csak a körülményekből gondolom.
A lányod nem akar hozzámenni Gi Seok-hoz.
Tudtál róla?
Nos, ezt csak úgy mondja.
Mármint, sok fiatal van manapság, aki nem hisz a házasságban.
Szerintem ezért mondta ezt.
Biztos vagyok benne, hogy Gi Seok sem szeret benne mindent.
A dolgok ma már nem úgy mennek, mint egykor a mi időnkben.
Maga szokta ezt mindig hangsúlyozni. Istenem.
Szóval, biztos vagy benne, hogy nincs senkije?
Persze.
Kizárt! Kizárt, hogy ő ilyet tenne.
Úgy ül itt, mintha állásinterjún lenne.
Tessék? Nem, dehogy.
- Ami őt illeti... - Mi az? Mit akar mondani?
Még bele sem kezdtem.
Mi van Ji Ho-ssival?
Különleges érzéke van hozzá, hogy olyat tegyen, amit a nők utálnak.
Úgy értem, miért ne adhatna kölcsön a barátainak.
Végtére is a barátai, megértem.
A probléma az, hogy nem is érdekli, vajon visszakapja-e a pénzét.
- Ez az őrületbe kergetne. - Yeung Ju-ssi, hallgasson meg...
És még?
Legyen az hubae, sunbae, haver vagy haver haverja,
bárkivel üljön is be valahová, mindig mindent ő fizet.
- Nem is mindig. - Ne szólj közbe.
És olyan minden nővel, mintha ő lenne a Mikulás.
Miről beszél?
Bármikor céloznak rá, születésnapi és karácsonyi ajándékot veszel nekik.
Áhh. Hagyjuk is az egészet. Kész.
Nem, csak túloz, mert sokat ivott.
Felhívjam őket?
Kiket? Honnan?
Egyáltalán nincs segítségemre.
Jeong In-ssi, ugye tudja, mire célzok?
Igen, persze. Ne aggódjon.
Sec-perc alatt megfegyelmezem.
Maga tetszik nekem.
- Mész valahová? - Szeretnék egy kis friss levegőt szívni.
Mi a baj? Rossz a gyomrod, vagy mi?
- Veled menjek? - Nem kell.
Jó estét!
- Ó, ne. Hadd töltsek neked. - Rendben.
Köszönöm.
Szóval? Jól halad Jeong In-nel
a házasságotok ügye?
Nos, fogjuk rá...
Hogy lehet, hogy sosem látszik rajtatok a szenvedély?
Egyébként, mennyi pénzre van szüksége?
Nos, nehézkes a hitel elfogadtatása,
de rájöttem, hogy magam is segíthetek.
Tessék, amit rendeltek.
Ezek szerint jócskán van pénzed.
Nem arról van szó.
Csak azt gondoltam, segíthetnék valamicskét.
- Egyél. - Köszönöm.
- Jó itt a kaja. Egyél. - Igen.
Megsértettem esetleg?
Nincs szükségem pénzre. És a hitelre sem.
Értem. Akkor teljesen készen áll?
A feleségem azt mondja, elválik, ha hitelt veszek fel.
Ha megnősülsz, engedelmeskedned kell a feleségednek.
Mindenesetre, kösz a segítséget.
Többet nem terhellek vele.
Ejj, ne mondjon ilyet!
Még rosszabbat is tett.
- Nagyon beszédes kedvedben vagy. - Ne szólj közbe.
Amikor egy megfázás miatt folyamatosan 40 fok körüli lázam volt,
Lee Jeong In szemrebbenés nélkül
mozizott mellettem a laptopján,
és iszogatta a sörét.
Ahh, ez egyszerűen elfogadhatatlan.
Szerintem Jeong In-ssi nem valami gyengéd típus.
- Igen, igen! - Pontosan! Nem valami gyengéd. - Bizony, nem.
Akkor hát? Már nem is kellek?
- Ezzel együtt is kellesz. - Akkor is, ha nem vagyok gyengéd?
Semmi gond, mivel én az vagyok.
Az ajtó kinyílik.
Szia.
Az ajtó csukódik.
Felfelé menet.
Az ajtó csukódik.
Látod? Mondtam én.
Park Hye Lim angol felirata alapján fordította Anyeze
ONE SPRING NIGHT
Gi Seok oppa találkozik apámmal?
Ji Ho-ssi, majd én megoldom.
Meddig kell még mögötted bujkálnom?
Nem hagyom a végtelenségig, hogy Gi Seok azt tegye, amit akar.
A megértés és a türelem nem működik.
Az a célja, hogy engem földre kényszerítsen.
Sem Kwon Gi Seok, sem apád nem fog egykönnyen meghátrálni.
Kwon Gi Seok talán csendben marad majd?
Azt hiszem, ki kellene tűznie számunkra a napot.
Ahogy mondják, "addig üsd a vasat, amíg meleg".
Tűzzük csak ki az esküvőjük napját.
Úgy tűnik, már tudsz róla.
De ne vonj le elhamarkodott következtetést.
Semmiképp sem fogom kerülni, hogy összefussak Yoo Ji Ho-val.
Tudod hogy értem, ugye?
Menjünk el valami jó helyre Eun Woo-val.
Látom, megint megilletődtél. Elképesztő milyen könnyen!
Köszönöm, Istenem!
Szerelmes vagyok!